pár éve készítettem egy videót
arról, amit ma magasabb iróniának hívok,
ezek olyan iróniák, amelyek
túl vannak az elsőknél, és
általános elemzést végeztem az internetes kultúra
fiataljairól, és arról, hogy a fiatalok hogyan
alakították át az iróniát ebbe az utálatosságba.
ezek közül a magasabb iróniák közül
posztiróniának és metairóniának nevezték abban a videóban
a posztirónia és
metairónia kifejezéseket úgy, hogy azok azt jelentik, amit most
jelentenek, maguk a posztirónia és metairónia kifejezések
léteztek előttem, és
ezeket a kifejezéseket egy oldalról kaptam.
filozófus mém, bár a
filozófus mém mást használt velük,
amióta elkészítettem
ezt a videót, nagyon nagy
kulturális hatása volt, legalábbis ami
az internetet illeti, az emberek használják ezt a kifejezést,
sokan írnak cikkeket a kifejezésről
, alapvetően csak a videóm átfogalmazásai,
és furcsa látni, hogy ez
ez a pofonegyszerű videó, amit
csak egy nap
alkottam, lassan mutálódik és kodifikálódik, mint
ezek a kifejezések, amelyek exi A metairónia és a
posztirónia a saját
vadállatuk, már nincs kapcsolat a
pénzverővel, és ez nagyjából annyira
sikeres, amennyire csak remélni lehet
bármilyen
ötlettől, amihez megpróbálsz hozzájárulni. arra a
diskurzusra, hogy az emberek elveszik tőled,
használod, és egy bizonyos ponton
már úgyis nem lesz a tiéd,
sok youtube-videó mélyen feltárja a
témát nagyon jó youtube-videók um,
és ott van idubbbz,
aki készített egy videót az iróniáról és
én szeretnék beszélni róla, szeretnék
beszélni arról a videóról, mert az idubbbz egy
nagy youtuber, és úgy gondolom, hogy most
valószínűleg egy olyan inflexiós ponton vagyunk, ahol az olyan kifejezések,
mint a posztirónia és a metairónia,
kezdenek kikerülni ebből a résből
. Érdeklődöm az internetes kulturális
közösségek iránt, és a mainstream része
vagyok, és talán egy kicsit érzem ezt, istenem,
a gyerekem iskolába megy,
és csak azt szeretném, ha úgy érzem,
beszélnünk kellene irónia, mielőtt ez
megtörténik, és sok mondanivalóm van,
talán túl sok mondanivalóm, úgyhogy azt hiszem,
az a legjobb, ha mutatok neked
egy másfél perces idubbbz-t, amely elmagyarázza az
iróniát és a metairóniát a csatornáján,
és csak adok. Az én reakcióm, ahogy jól megyünk,
mielőtt belekezdenék a szövegkörnyezetbe, az az, hogy
idubbbz dokumentumfilmet készít
erről a Sam hyde nevű fickóról, valószínűleg
tudod, ki az a sam hyde, de ha nem,
nagyon népszerű figura volt 2016-ban,
aki azt mondta, sok ironikusan
jobboldali dolog ironikusan rasszista
pörgős viccek az idubbbz dokumentumfilmnek ez a része
idubbbz elmagyarázza, miért
találta úgy, hogy sam hyde-dal beszélget, és miért
próbált dokumentumfilmet készíteni Sam hyde-ról,
frusztráló és nehéz számára szia,
mielőtt folytatnánk a dokumentumfilmet
i Szeretnék néhány percet az
iróniáról beszélni, bárcsak lenne egy tökéletes
módja annak, hogy elmagyarázzam nektek, hogy
miért frusztráló sam hyde-dal beszélgetni, nemcsak hogy ha
valaki dokumentumfilmet készít róla,
hanem olyan srácként is, aki valójában nem ismerem
Sam-et személyesen, szóval itt arra
utal, hogy ez annyira érdekes, és
igazából nem is tudom, hol kezdjem
, ő az alapproblémára utal,
hogy miért utasította el annyira,
ahogy Sam hyde iróniát használ.
egy kód
, ez egy olyan kód, amelyet néha
mindenki megért, és ez egy olyan kód, amelyet
néha nagyon kiválasztottak tudnak
megérteni, és ezért ha
politikai szélsőséges vagy, ironikus
nyelvezetet használva tud olyan dolgokat közölni a
politikai szélsőségesekkel, amelyek
egy normálisnál jobbak lennének. egy személy
fejét,
és így egyszerre két üzenetet kommunikálhat
az egyik az, amit a
legtöbb ember fog kapni, a másik
pedig a művészeti célközönség
üzenete.
ha előre tudod, hogy
a karakter átadja a sort um
azt jelenti, hogy nem vagy
képes kitalálni, mi
a vicc őszinte üzenete, vagy
nincs-e még őszinte mese bölcs
a viccben, de megértem,
hogy itt valószínűleg megelőzöm magam, úgyhogy
folytassuk, sokan
valószínűleg úgy hivatkoznak az iróniára, hogy annak
metaforikus rétegei vannak, de az irónia
körben létezik, így ő bemutatja
a metairónia modelljét, és Írd be
ide az iróniát, és eltér attól a formától,
amit kitalált a saját modelljével, és
ez nagyon klassz idubbbz, nagyon
örülök, hogy kapcsolatba lépsz
az irónia modellel, és
csak így tovább, haver, de szerintem egy
dolgot tarts észben. az
iróniáról beszélsz, ha megpróbálod alázatosnak maradni,
magyarázd el,
hol van, talán úgy döntesz, mint egy
ugrásszerű ítéletet, esetleg olyan axiómát használsz, amely
szerint tudod, hogy nem szereted
a rétegfelfogást, ez rendben van, és
jobban szereted körbe tenni, az
biztos jó, de azt mondani, hogy az irónia
körben van, és ez így van, ez egy
kicsit szerintem, ha komolyan gondolod,
ha komolyan akarsz
hozzájárulni az irónia diskurzushoz, akkor a
legjobb módja annak alázatosnak és nyitottnak kell lennünk,
mert nem,
az irónia különböző struktúrái
különböző módon írják le az irónia különböző részeit, és ezért
, amit most leírsz, azt hiszem,
a kör egy nagyon jó elemzés, és
valójában nagyon szeretem amit a körrel csináltál,
ez az irónia köre az irónia körének
tetején, benned van
őszinteség
, nem lehet semmiféle irónia, ha
nincs mögötte némi őszinteség, itt
egy példa egy őszinte
gondolatra, nem szeretek enni a szar
emberek, akik nem ironizálnak, mindig ilyen
őszinte dolgokat
mondanak, és azt mondhatod, hogy ez az alapértelmezett módja
a dolgok kimondásának
az irónia körének következő fokán igen, szóval tetszik
az őszinteség meghatározása, mindannyian tudjuk, mi az
őszinteség.
és ezért rossz dologra
gondol, tudod a modellemet én nulladik őszinteségi rétegnek hívom,
vagy bármi, ez az üzenet igazsága.
Szerintem az, ahogy
leírta az őszinteséget, jó volt, csak
iróniának hívják, ezt talán ismered.
angol óráról kérdezd meg, hogy miért nem
mondta ezt az angol tanárom, a
válasz az, hogy az
angoltanárod egy normie, és ez alapvetően azt jelenti, hogy
az ellenkezőjét érzed annak
, amit kifejeznek
uh, és ez alapvetően csak szarkazmus,
szóval én használom a szarkazmus ez az
elsődleges dolog, amivel leírtam a
szóbeli iróniát, mint az uh
irónia. A verbális iróniát használom, mert
mindannyian ismerjük a verbális iróniát, és
mindannyian ismerjük a szarkazmust,
de ha azt mondanám, hogy ez alapvetően csak
szarkazmus, az sok mindent kihagy.
az iróniával kapcsolatos nagyon érdekes részek közül,
például a szituációs irónia nem szarkazmus,
amikor egy dologra számítasz, és
az ellenkezőjét kapod, ez olyasmi
, amit megfigyelhetsz
a mindennapi életedben, ez nem a verbális irónia egyik formája.
egy apró kis kritika, de én vagyok, csak
kiabálok itt, összességében igen, nagyon
jó magyarázat ó, igen, szeretek szart enni,
nagyszerű emberek azt hiszik,
hogy most szeretek szart enni, nem ez a tökéletes idubbbz
az uh uh példa s ebben az egész
részben nagyon jó, mint nagyon jó, és
nagyon szeretem az uh-t, ahogy
a példákat adja, és ez azt mutatja
, hogy erős elképzelése van arról, hogy mit
jelentenek a különböző lépcsőfokok, és
ez egy bonyolult dolog.
tekerd körbe a fejed, szóval szerintem
igazságot tett, és szerintem a
példái nagyon viccesek és lebilincselőek, és
hm, jól vannak, jól csinálták,
ez az a szokványos boomer humor, amiből az
idősek boldogulnak. Az irónia egyik
rétege nagyon bumm, nagyon
hm,
ez nagyon nem a mi generációnkból való
, szeretik a szarkazmust, ez az irónia alapvető szintje
olyannyira, hogy szinte
lényegtelen a millenniálisok és a zoomerek számára,
és nem csak, hogy normák,
hanem teljesen
elszakadt a nemzedéked kultúrájától, és
soha nem fogod megérteni, így fel kell hagynod
a próbálkozással. Furcsa látni,
oké,
csak a halk részt fogom itt hangosan kimondani,
sok minden, amit
az alapművet az irónia miatt csináltam. én az
i-ben összekeverem az öregedéssel, és ezt nem
bánom,
de azt hiszem, tudnunk kell,
hogy
nem mi vagyunk az
egyetlenek, akik valaha is iróniát használnak, vagy megbirkóznak
az abszurdizmussal vagy nihilizmussal, úgy értem, Andy
kaufman boomer volt, szóval
[ Zene],
a másik dolog azonban itt az,
hogy az iróniáról ilyen módon beszélünk, és
mintha mítoszt hoznánk létre arról, hogy mi is a gen z
szubkultúra, lényegében
egy meta-narratívát teszünk fel, amelyre úgy gondolom, hogy szükségünk
van, mert én profi vagyok. -meta-narratív uh
a generációnak, szóval
um
[zene]
igen, csak azt hiszem, tudjátok
talán,
mintha nem is tudom, hogy tisztában kell lennünk vele
, hogy talán kivágom ezt, aki
tudja, az irónia után van irónia után
Ez az a hely, ahol úgy mondasz valamit,
hogy az úgy hangzik, mintha nem gondolnád komolyan
, amikor valójában komolyan gondolod, más
szavakkal, iróniát használsz, hogy viccet csinálj
arról, hogyan viccelsz, más
szavakkal irónia, hogy viccet csináljunk azon
, hogy viccelsz, igen, azt mondanám
, ez egy nagyon jó módja a
bejegyzés magyarázatának rony, én is úgy néznék rá,
mint egy felforgató
irónia felforgatására, ha a mondandódról
az ellenkezőjére
fordulsz
, amit mondasz. az ellenkezője
annak, amit mondasz, majd
ismét visszalapolod a mondandódhoz, jaj
, nem szeretek szart enni, jaj, jaj, nem
, nem szeretek szart enni,
utálom, hogy nem szeretek szart enni.
nem szeretek finom tejszínes szart enni,
ne mondd azt, hogy rólam ha egy
rakás szart elém raksz, nem
zabálnám fel azonnal, mint egy állat
, nem tenném meg újra
a példái nagyon jók, szerintem
ez az én Szerintem ez
egy lenyűgöző módja a
verbális irónia leírásának. A verbális posztirónia
valószínűleg az irónia legnépszerűbb formája
a modern generációban,
ezek alapvetően a mémek paródiái, tehát
amikor azt mondja, hogy a posztirónia alapvetően
a mémek paródiái, akkor azt hiszem.
kiüti a zónán kívül azt a területet
, amelyet most leír, s
leírja um,
mint gondolom, verbális
és irodalmi uh-féle iróniát, és
ez nem feltétlenül olyan, mint egy tiszta vonal
a verbális iróniáktól a mémekig, mint a
mémkultúra és a mémiróniák, a
filozófusok mémje
ez az egész munkájuk az iróniáról,
ez olyan, mintha a mémekhez kötnék.
néhány itt használt
példa jó példa a posztironikus mémekre, szóval
zsiráfdaru az alsó szöveg rendben van, ez
egy zsiráfdaru, ez csak egy kép egy
zsiráfdaruról,
ez posztironikus,
mert egy képet mutat, és valóban
olyan, mintha egy vicces kép, és
nevetned kell, és ez az
egész, vagy hm, mint ez a kép, és
szó szerint levegőt fogsz fogyasztani
, ez vicces, mert úgy értem, hogy tetszik
a kép, akkor lélegezni fogsz,
ez csak te tudod ez az
a lényeg, hogy ez egy őszinte
mém, kicsit furcsa, hogy
őszintén beszél erről, de ez vicces,
ez felforgatja azt, ami csak
vicc lehetett, mint egy szokásos vicc, de
akkor észreveszed a jobb felső sarokban, hogy
van egy furcsa pixeles
markiplier plusz lord farquaad, és ez
az a b mém, ami az abszurd b
mém, és nem hiszem, hogy ez jó
példa a posztiróniára,
igen, azt hiszem, nehéz nevezzük ezt a
posztot iróniának, mert olyan
abszurd,
értelmetlen halmaza olyan dolgoknak,
amelyek homályosan ismerősek, és valami
történik ott, és nem vagyok benne 100 biztos, hogy mi
lehet, de talán ez inkább
metaironikus mém, nem vagyok benne biztos. tényleg
hm,
azt hiszem, ez valószínűleg metaironikusabb,
csak mert nincs benne
semmi, amit le lehetne szedni belőle,
nincs üzenet, már tudnom kell,
mi az irónia, hogy értékeljem vagy elkezdjem
értékelni a posztironikus humort, és nézd
, nincs több hely a kör, szóval meg
kell csinálnunk,
mi a fasz az, hogy hm szóval itt
alapvetően a körmodell alatt, azt hiszem, a
lényege az, hogy a meta
irónia visszatekerődik és az
őszinteségbe csapódik. um
[Zene]
Azt hiszem, talán ő készítette ezt a modot el, mert
nem tudja elképzelni a
második rétegen túli uh rétegeket,
szegény kis idubbbz nem tud a
metapost iróniáról vagy a hiper meta
iróniáról, de úgy gondolom, hogy
ez a körmodell nagyon érdekes,
és tetszik a meta irónia. legyen
valami, ami visszaadja az
őszinteséget, de mintha átvetemedne
valamiféle dimenzión, nagyon
érdekesnek találom az is, hogy a
metairónia az, ahonnan ez kibaszottá válik, az
irónia most elbaszott, most itt
mondasz valami őszinteséget, de a
kontextus arra utalhat, hogy ironikusan mondod,
de az a dolog, amit mondasz,
valójában egy őszinte gondolat, ha ennek
nincs értelme, az azért van, mert
nincs értelme, az a célja, hogy
megzavarjon, azt hiszem, ő talán nem így van. nem
értem a metairóniát, és ezért olyan, mintha
nem is érteném a metairóniát
,
ez annyira metaironikus, mert
megpróbálom leírni a metairóniát, de nem
értem, biztos az az oka, hogy maga a
kifejezés célja, hogy összezavarjon. úgy értem,
talán azért szeretem, mert hozzáad egy
kis miszticizmust a diagramhoz, és azt hiszem,
hogy élvezem, ha a miszticizmus benne
van a grafikonon, ezért csak azt mondom, hogy igen
, ezért olyan zavaró a med irónia,
mert ez azért van, hogy még jobban összezavarjalak,
és nem azért, mert nem voltam túl jó
a magyarázatban, amikor először a
metairóniát szándékosan helyezik ebbe a
körbe úgy, hogy annak semmi
értelme, mert összefonódik az
őszinteséggel nem nem. mint szart enni
nem, nem szeretek szart enni,
hacsak nem,
de szeretek szart enni
, nem tudod.
hogy komolynak kell lennem,
amikor azt mondom, hogy nem akarom
helyrehozni, a metairóniát hatékonyan használják azok az
emberek, akiknek az a célja, hogy elmossák a
határvonalat az őszinteség és a viccek között, ez
olyan helyzetet teremt, amikor az
őszinteség előfeltétele o-n kívül kell megszereznie a tudást
ha a vicc, amit te csak azt mondod, hogy
a szar fogyasztása olyan dolog
, ami fizikailag lehetséges, nem annyira
érdekes a metairónia alkalmazásával,
akkor alapvetően
azt mondod, nézd ezt a dolgot, ez létezik
, de valójában csak ezt mondod,
ha metaironikus vagyok valamiről,
amiről nem mondasz semmit,
azon kívül, hogy
rá tudsz mutatni, igen, szóval ez az a pont
, amit a videómban
megjegyeztem, lényegében azt mondtam, hogy a meta irónia rámutat
valamire, ami azt mondja, hé ez létezik, ez
érdekes, nem igaz, és
lényegében ez az egész
miután
végeztem a videóval, de ha valamiről nem mondasz
semmit, amikor kimondod,
akkor miért mondod, hogy az emberek nem
szoktak ok nélkül csinálni dolgokat,
itt kell válaszolni, és van két
válaszok
vagy csak b ad az iróniához
, vagy csak őszinte vagy. Rendben
van, ezért akartam elkészíteni a videót, és
arra a következtetésre jutott, hogy ha metairóniát használsz, akkor
a két lehetőség közül az egyik az
irónia, ami a
sikertelen irónia. egy teljesen
más
elemzési tengely, amikor
az iróniáról beszélünk, vagy csak őszinte vagy,
nos
nem
igaz, ez volt a posztirónia meghatározása,
ha csak őszinte
vagy, akkor posztironikus oké, nagyon
szeretném beszéljünk a metairóniáról,
mert nagyon csábító számunkra, hogy
ítéleteinket
az irónia ezen magasabb formáira helyezzük, mint
jó vagy rossz, igaz, amit felfedeztünk,
mint egy új irodalmi eszközt, és
olyanok vagyunk, ó, ez
rossz, mert elválaszt
magad vagy ez jó, mert
felépíti az új meta-narratívát, és ez
annyira poszt-posztmodern, igen, olyan,
mintha posztirónia lenne, mintha a jófiú
építené fel az új világot, és a
metairónia a gonosz fickó, aki az árnyékban lapul.
kettősségre van szükségem metairóniára és
irónia után ezek csak
irodalmi eszközök A meta irónia egy
irodalmi eszköz, ez az, hogy az
irodalmi eszközöket
sokféleképpen használhatod, ami nem jelenti azt a
tényt, hogy a metairónia igen, természetesen
határozottan a kritika elhárítására és önmaga burkolására szolgál.
a rejtélyben és mindenben, amit
az emberi lények általában nem szeretnek, de a
metairóniát fel lehet használni olyan absztrakt művészet megalkotására is,
amelyben különböző emberek
mást látnak, és szerintem ez
értékes. A metairóniát a fiatalok felhasználhatják
ötletelésre próbáld
megérteni őket úgy, hogy belaksz bennük, és
ha félsz attól,
hogy valóban beleélj egy ötletet, akkor beleléphetsz egy
ötletkeretbe, és átérezheted és kipróbálhatod, és
ha tetszik, akkor elfogadhatod
és valóban elkötelezheted magad vele. és igen, a
metairóniát fel lehet használni a megtévesztésre, de
kit csalsz meg, ha
valakit becsapsz, akit nem szeretsz,
és tudod, hogy nem akarod
megérteni, mit akarsz mondani,
ha tr. kódolt üzenetet akar létrehozni
közted és a csoportodban lévő néhány megbízható ember között,
akik ebben a videóban
idubbbz nem volt a csoportban,
ezért volt frusztrált,
akkor
tudod, hogy a metairónia
konstruktív generatív pozitívum lehet. erő
az emberek és az emberiség számára
ez is lehet egy szórakoztató
játék, és azt hiszem,
ami itt történt, az az, hogy tudjuk, hogy
felfedeztünk egy új csavarkulcsot,
és ezt metairóniának hívják, és mintha
szórakoztató lenne, és játszanánk vele. és
idubbbz-t egy csavarkulccsal összerakták,
és olyan, mintha rossz lenne a csavarkulcs, ez
az az érzés, hogy én
nézem ezt, és idubbbz jól van, ő
nem zoomer, tudom, hogy csinálok még egy
kicsit ebből az egészből. mítosz épül
itt, de tarts ki velem, ezért
olyan nehéz a közelében lenni, próbáld
megérteni őt, és végül készíts
róla dokumentumfilmet, itt él. Sam átitatja
a metairóniát, átitatja a metairóniát,
szeretem azt a
látványt, amit szándékosan nem csináld meg
Nyilvánvaló, hogy mikor viccel vagy nem viccel
valamin, szóval egy másik dolog, uh idubbbz
azt feltételezi, hogy Sam vagy
abban az állapotban van, hogy határozottan
viccelek ezen, vagy határozottan igazat mondok
erről, és
igazából van még valami ez a kétértelműség úgy értem, hogy
néha nem tudja, mire gondol,
amikor kimondja a dolgot, és
néha lehet, hogy viccel,
vagy igazat mond, vagy
igen, néha egyszerűen nem tudja,
miért teszi ezt,
azt hiszem, értelmezhető de miután látja,
mennyire beleköt magát
a politikai ideológiákba, úgy tűnik,
szívesebben használja
a metairóniát pajzsként és elismerésként az idubbbz számára, úgy értem,
hogy azt mondja, hogy
sam hyde a metairóniát használja pajzsként,
ami arra utal, hogy ennek az iróniának
sok haszna van. amelyek közül az egyik egy pajzs, és
ez teljesen pontos,
ha azt mondjuk,
hogy csak vicceltem, ez jogos módja annak, hogy
felmentse magát a tényleges
kommunikációs félreértések pillanataiban, de ez egy tökéletes
tartalék lehetőség is, ha fogadj
kritikát egy pontért, amit
őszintén próbálsz kifejteni. Szerintem a
szart enni fantasztikus dolog, mi a fenét szeretsz
szart enni, csak vicceltem, hogy
hülye vagy, vagy valami jó, most rosszul érzem magam,
amiért nem veszek tudomást semmiféle
iróniáról. a jövőben nem
foglak kritizálni semmiért, amit mondasz, most
sebezhetetlen vagyok a kritikákkal szemben,
így fején üti a
következtetést, és ez az.
ennek az eszköznek a megtévesztő használata a
társadalmi felelősségvállalás elkerülése érdekében,
oké, azt hiszem, a legtöbb
mondanivalóm az
idubbbz-ről és a sam hyde-ról mondtam, ó, nem, valójában
még egy dolgot szeretnék mondani, feltételezem
, hogy megértetted a posztiróniát és a
meta-t -irónia az idubbbz
mindkettőjükről szóló magyarázatán alapul, szóval nem
fogom újra elmagyarázni őket
, csináljunk egy gyors gyakorlatot csak szórakozásból
nehéz leírni az ironikus
dolgokat, csak ironikus
béke,
mert a gyűlölet vacak haver.
verseny lezajlott örökölöd a
földet néhány más nemkívánatos személlyel együtt
, ez egy érdekes esettanulmány, tudod,
hogy a fajom befejeződött, srácok,
a föld öröklése
abszurd dolognak tűnik, ha azt mondjuk, ironikusnak tűnik,
de a kontextusban, hogy tudjuk, hogy
sam hyde kapcsolódik az
alt-righthoz, azt mondhatjuk, hogy posztironikus,
és valójában posztironikus, mintha azt akarná mondani,
amit a fajamról mond, az
kész, a fehér faj véget ért,
ti öröklitek a földet
, valószínűleg őszintén beszél ezzel kapcsolatban. 80
őszinte erről,
és ezt most megnézhetjük, és minden kétség nélkül kijelenthetjük,
igen,
ez ironikus volt, a
legtöbb ember ezt most úgy fogja megfigyelni
, mint ő ironikusan mondja ezt a
bejegyzést, de akkoriban
a kontextus nyoma nélkül hogy valójában
az alt-righthoz kötődik, és
ezt biztosan tudtuk, mert volt
twittere, és senkinek sem kellett volna
twittere akkoriban, ha nem volt
fogalmunk a kontextusról,
amikor unc. Tudja meg, mi volt az igazi
meggyőződése, ez inkább metaironikus volt, mert a
metairóniát gyakran a kontextus hiánya jelöli,
ezt a
szélsőségesek használják beszédük álcázására,
és szerintem ez nagyon rossz
, mert szociáldemokrata vagyok. akkoriban metaironikus volt,
de visszatekintve
posztironikusnak, talán
nevezhetjük poszt-meta-ironikusnak, talán ez
az irónia 3. rétegének formája, talán a poszt-meta
irónia az, amikor összecsukjuk a metairónia
hullámformáját a két lehetséges pozíció egyikébe,
rendben, szóval, hogy összefoglaljam,
azt hiszem, egy inflexiós ponton vagyunk azzal, hogy
az emberek az irónia magasabb formáiról beszélnek,
és igazán beleássák magukat,
tudod, mit jelent az irónia, megpróbálok
alázatosabb lenni, amikor Javasoljunk dolgokat,
és úgy gondolom, hogy a továbbiakban mindannyian
hivatkoznunk kell a forrásainkra, és megpróbálnunk elmagyarázni,
honnan erednek az elképzeléseink, ahelyett
, hogy abszolút igazságként adnánk ki őket
. A filozófus mém nyomában jártam,
akit biztosan ismersz
sétáltak i n mások nyomdokaiban
is, és ezért azt hiszem,
valószínűleg mindent tudnia kellene arról,
hogyan készítettem azt a videót, és milyen
elfogultságok voltak a videóban, és így
először is szónok vagyok, így a
legtöbb példám
strukturált volt. a verbális irónia körül,
de megközelítheti ezeket a
fajta iróniákat alapvetően bármilyen médiumra alkalmazhatja,
ahol van üzenet, az
irónia felforgathatja azt, és ez az üzenet
többféle médium formáját öltheti
, ezért van drámai iróniánk
és szituációs irónia, verbális irónia
és vizuális irónia, ami szórakoztató,
és vannak olyanok, akik átvették azt
a keretet, amit az iróniának használtam, és
nagyon konstruktív és segítőkész módon építettek fel belőle,
és olyan módon, amit
nagyon érdekesnek találok, és te meg kellene nézni
őket a nap
folyamán, mert szerintem a legnépszerűbb videót készítettem,
ami az abban a videóban megfogalmazott ötleteim alapján épült fel
, és
hát van egy másik személy, Timmy,
aki készített egy Az aesop nevű videó nem
értette a metairóniát, és ez egy nagyon
érdekes kibontása
a metairónia egyes következményeiről, és hogy ez
hogyan nézhet ki, nézze meg őket,
nagyon jók, és úgy értem, hogy ezek az emberek,
mint te tudod, hogy hivatkoztak a forrásaikra.
Nem hiszem, hogy véletlen egybeesés, hogy a
témát legjobban értő emberek zoomerek. Arra biztatlak, hogy
gondolkozz az irónián
és elemezd a dolgokat, ahogy tudod, az ironikus vagy
posztironikus, vagy bármi más, ami a saját
fogalmaidat alkotja. mesélek arról,
hogyan találtam ki a posztironikus és metaironikus kifejezéseket,
ezek nem jöttek
sehonnan, csak azok voltak, tetszett
a posztironikus kifejezés, és tetszett a
metaironikus kifejezés, az uh
iróniát egy posztmodern mozgalom,
ez nem egy-egy vagy ilyesmi, hanem az
iróniát olyan eszközként
társítom, amellyel dekonstruáltál, mint egy
szikét, amivel szétszedhetsz vele egy keretet
, nagyon jó például szatírához.
feltárni az ellentmondást
valamin belül
van, de rendben van, szóval azt mondod, hogy használod ezt az iróniát,
és szétválasztod a kereteket, oké,
de mi van, ha egy posztmodern korban élünk,
ahol a dekonstrukció a norma, és
minden, ami létezhet,
azonnal szétválik.
áttörsz ezen, és részben ez
az oka annak, hogy úgy érzem, hogy meg
kell védenem az irónia magasabb formáit. A
poszt
irónia a tökéletes módja annak, hogy
egy mesterlövészt áttörj egy nagyon cinikus, kemény ironikus héjon
egy páncéltörő kerek durranással.
a posztiróniát különbözteti meg a
szokásos őszinteségtől, ha
valami őszintét mondasz, de
a kódolt nyelvezetet használod annak bizonyítására, hogy
abban a csoportban vagy, ahol szenvedsz
az illetővel, és megtaláltad a kiutat,
és ez
az igazi
szép gondolat
oké,
ott letértem a pályáról ott kicsit
letértem a pályáról, szóval utólag szóval szóval ismét teljes nyilvánosságra hozatal,
utánanéztem a modernizmus után, és
úgy éreztem, ez olyan, de én thi nk a
wikipédia-cikk azt mondta, hogy ez
az őszinteséghez való visszatérés az iróniától, és úgy voltam vele,
hogy rendben van, de ez egyértelműen az irónia utáni,
és
aztán kitaláltam a metairóniát a
metamodernizmusra nézve, és úgy tűnt,
hogy a metamodernizmus összekeveri vagy összekeveri az őszinteséget és az iróniát,
és oké, ez egy tökéletes
szó arra, amit az interneten megfigyeltem
, amikor az irónia és az
őszinteség összekeveredik, és a jel
csak egyfajta zaj lesz, most ez volt
két és fél éve,
előtte sokat gondolkodtam az irónián videó, de
tudod, hogy végül én csak
egyfajta igen, megcsináltam, visszagondolva
nem tudom, hogy a posztirónia és a
média a legjobb kifejezések-e, és
azt hiszem, továbbra is használni fogom őket,
csak mert mindenki más használja
most, de szeretném tudni, hogy a
meta
iróniát inkább csak kétértelmű iróniának írják le,
vagy esetleg
Schrodinger iróniájának, valami ilyesminek,
és talán mindennek az irónia után.
ahelyett, hogy magasabb iróniának
neveznénk, jobb lenne, ha csak
posztiróniának neveznénk, mintha az egész az irónián túli formája lenne,
és talán úgy lehetne hivatkozni arra, amit most
posztiróniának nevezünk, transz iróniának,
mert ez
jobban illik ehhez az oroszhoz. regény, úgy
tudnék írni, mint
öt könyv Senki nem
tudja, mit jelentenek ezek a dolgok, és amikor
beszélünk róluk, akkor létrehozzuk őket, és
ez mennyire fontos
ezekről a dolgokról beszélni, és ez
nagyon érdekes, és nem tudom,
hová fog menni
, nem tudom, hogyan fog előre,
és többet fogok beszélni az iróniáról, ó
, olyan sokféle
irónia létezik, van hiperirónia és
van egy gyenge irónia, ami olyan, mint a
0.5-ös réteg, és van az 1.5-ös réteg, és van
az irónia iránya, és van az a
mód, ahogy az irónia az őszinteségtől az iróniáig átmegy a posztiróniáig,
majd hiperbolává válik, és ez a harmadik réteg
, majd visszamegy az irónia utáni iróniába,
és
emberek,
emberek, talán nem beszélek, de
beszélj bármiről,
talán elengedem a gyerekemet,
hogy az iskolába járjon